Oletko valmis?
- Olen. - Jatketaan siis.
Katselette ohjelmaa Who Wants To Be A Millionaire.
Kuka kirjoitti: "Yksikään meistä ei ole saari"?
John Donne? John Milton?
John F. Kennedy?
Jon Bon Jovi?
Jon Bon Jovi. Helppo.
Ja oli muuten tosi typerästi kirjoitettu.
Mielestäni kaikki ihmiset ovat saaria.
Ja nyt on niiden otollinen hetki.
Elämme saarten aikaa.
Sata vuotta sitten oli tukeuduttava toisiin ihmisiin.
Ei ollut TV: tä, CD: tä, DVD: tä eikä videoita -
eikä espresso-keittimiä.
Ei siis ollut mitään coolia.
Kun taas nyt -
voi nautiskella paratiisisaaresta.
Kun on oikeat tarvikkeet ja asenne -
voi muuntua ruskettuneeksi, trooppiseksi -
ruotsalaisturistimagneetiksi.
Hei, Kristina tässä. Et ole soitellut.
Minulla oli hauskaa viime viikonloppuna. Soittele. Hei.
Uskoisin olevani sellainen saari.
Uskoisin olevani cool.
Vähän niin kuin Ibiza.
Jotkut ihmiset pitivät hauskaa elämässään.
Minulle alkoi valjeta etten ollut yksi heistä.
En sopinut joukkoon.
En vanhassa koulussani.
Enkä taatusti uudessa koulussani.
Jotkut vanhemmat opettivat lapsiaan kotona.
Äiti ei olisi voinut ellen olisi maksanut.
Me olimme kahden. Ja hän kävi töissä.
Hän tienasi 400 puntaa viikossa.
Mistä minä sellaiset rahat taikoisin?
Jos olisin kuuluisa lapsinäyttelijä -
niin ehkä sitten.
Mutta sitten olisi pitänyt osata näytellä.
Olin surkea siinä.
En halunnut olla yleisön edessä.
Joten oli pakko käydä koulua.
Ikävä kyllä minun, kuten muiden saarelaisten -
oli silloin tällöin käytävä mantereella.
Tässä on lmogene. Voit pidellä häntä.
No ei... Hyvä on.
No niin. Oikein kiva.
Hän on ihastuttava.
Eikö olekin?
En oikein osaa pidellä vauvoja.
Parempi että otat sen.
Jos olisit käyttäytynyt hän olisi voinut olla sinun.
Ajatella tosiaan.
Täällä on oikein kodikasta.
Barney, Barney, Barney.
Barney, tervehdi Williä.
Antikristus saapuu.
Hei Barney, mitä kuuluu?
- Hän on mainio. - Niin.
Eikö sinun tee mieli omaa perhettä?
Ennemmin söisin Barneyn kakkavaipat.
Elämäni on ihan reilassa.
Älä viitsi.
Miten niin?
Katso itseäsi.
Olet 38 eikä sinulla koskaan ole ollut samaa työpaikkaa -
tai suhdetta kahta kuukautta kauempaa.
Ei elämäsi ole reilassa.
Pikemminkin täysin hunningolla.
Mikä on elämäsi merkitys?
Hitto vie.
Elämälläni ei kenties ole merkitystä.
Kiitos kun toit asian esiin.
Kutsuimme sinut tänään tänne sillä halusimme kysyä -
haluaisitko ryhtyä lmogenen kummisedäksi.
- Oikeastiko? - Kyllä.
Olen todella liikuttunut.
Mutta sehän olisi naurettavaa.
Ette voisi löytää huonompaa kummisetää.
Pudotan hänet ristiäisissä.
Unohdan hänen syntymäpäivänsä kunnes hän on 18 jolloin vien hänet ulos -
juotan känniin ja yritän luultavasti viedä sänkyyn.
Se olisi todella huono valinta.
Tiedämme sen. Ajattelin että olisit sisimmässäsi tunteellinen.
Ei, olet aina kuvitellut niin.
Olen todella näin pinnallinen.
Perillä.
Ei sinun tarvitse enää saattaa minua kouluun, äiti.
Tunnen jo tien.
Entä jos minusta on hauskaa saattaa sinut?
Niin.
Kuka olet?
Olen minä.
Mikä et ole?
Lammas.
Mitä lampaat sanovat?
Marcus?
Rakastan sinua.
Katsokaa.
Minäkin sinua.
"Rakastan sinua, Marcus!"
"Rakastan sinua!"
Katsokaa häntä.
Vaikka en suostunut Christinen ja Johnin -
kummitarjoukseen -
annoin heidän kuitenkin esitellä itselleni Angien, Christinen kauniin työtoverin.
Luonnollisestikin he olivat unohtaneet mainita erään asian.
Minun pitäisi kertoa sinulle eräs asia itsestäni.
Niinkö?
Jotain jännittävääkö?
Kyllä kai.
Minulla on 3-vuotias poika.
Teki mieli viskata lautasliina lattialle, kaataa pöytä ja juosta ulos.
Hienoa. Rakastan lapsia.
Lasten kanssa on hauska leikkiä.
Lastenjuttuja.
Olisin pettynyt jos olisit ollut lapseton.
Miksi sanot noin?
Luoja tietää.
Siksi kai että se kuulosti sulavalta ja viehättävältä.
Koska pidän lapsista niin kovasti. He ovat ihastuttavia.
Mitä hittoa päästelet suustasi, idiootti?
Hän ei voi uskoa moista potaskaa.
Mutta hän uskoi potaskani.
Ja seuraavat viikot esitin yllättäen Hyvää Williä.
Hänen kakaransa piti minusta sillä ensitapaamisella -
vein hänet eläintarhaan ja roikutin nilkoista.
Olisivatpa suhteet ihmisiin yhtä helppoja.
Olet loistava.
Tajusin että sinkkuäitien silmissä -
etenkin kaltoin kohdeltujen -
ja niiden jotka lapsen isä oli hylännyt, vaikutin hienolta ihmiseltä.
Olet hieno ihminen.
Enkä ole.
Mutta oli työlästä olla ihana koko ajan.
Aloin lopulta epäillä ettei Angie ollut etsimäni nainen.
Hän myöhästyi laajakangaselokuvasta kun lapsenvahti oli myöhässä.
- Olen pahoillani. - Ei se mitään.
Olin tosi vihainen.
- Kaikki OK? - On.
Oli suurempiakin ongelmia.
Hänellä ei ollut DVD: tä, satelliitti- eikä kaapelikanavia.
Joten istuimme tuijottamassa paskoja TV-elokuvia leukemialapsista.
Emme voi tehdä mitään.
Luoja! Ei, ei voi olla totta!
Sen oli loputtava.
Mutta olin Hyvä Will -
enkä halunnut palata Epäluotettavan Tunnevammaisen Kusipään rooliini.
Anteeksi?
Pistätkö poikki? Sinä -
itsekeskeinen roisto.
Tuhlasin aikaani sinuun!
Hyödytön, pinnallinen luuseri.
Will...
Sitten tapahtui jotain taianomaista.
Anna anteeksi.
Tämä ei vain toimi. Vika ei ole sinussa.
Olet ollut ihana. Vika on minussa.
Tilanteessani Louien ja hänen isänsä kanssa.
En uskalla vielä ryhtyä uuteen suhteeseen.
Selvä.
Olen pahoillani.
Taidan ymmärtää.
Olet hieno mies.
Ensimmäistä kertaa en ollut syyllinen naisen itkuun.
Hän halusi minun antavan anteeksi. Se oli ihmeellistä.
Sinun ei tarvitse olla pahoillasi.
Se päätti Angien tarun mutta aloitti uuden jutun.
Sinkkuäidit.
Miksei kukaan ollut kertonut heistä?
Intohimoista seksiä, egon pönkitystä ja jäähyväisiä ilman syyllisyyttä.
Sinkkuäitejä jotka odottavat että mukava kaveri nai heitä ja jättää heidät.
Hienoja, seksikkäitä, upeita sinkkuäitejä.
Saisinko suklaamuroja?
Ei ole sunnuntai.
Itkeskely oli taas alkanut. Se oli pelottavaa -
sillä hän itki aamuisin.
Sitä hän ei ollut tehnyt aiemmin.
En tajunnut syytä. Kukaan ei ollut kuollut.
Hän työskenteli musiikkiterapeuttina, siis sairaiden lasten opettajana.
Rahaa riitti siis ruokaan ja kaikkeen.
Laitanko itse aamiaiseni?
Minähän laitan sitä.
Onko kiva mennä kouluun?
Tänään teidän pitää siirtää -
desimaalipilkkua kun kerrotte luvun 10:llä -
100:lla ja 1000:lla.
"Ei voi kuin murjottaa
"Sateiset päivät ja maanantai sen aiheuttaa"
Kiitos, Marcus.
Hei, Nicky ja Mark.
- Tuletteko tietokonekerhoon? - En tiedä. Marcus...
Madonna! Laula vähän.
Siitähän sinä pidät.
Kolme Spice Girlsiä.
Hei, Spaissarit.
Nyt joudun hakemaan palloni.
Emme halua olla sinun kanssasi enää.
- Miksi? - Noiden takia.
- He eivät liity minuun. - Kyllä.
Aiemmin meillä ei ollut hankaluuksia niiden kanssa.
Nyt on joka päivä.
Ja kaikkien mielestä sinä olet outo.
Ainakin vähän.
Okei.
Hei.
Siinä se.
Sekä kotona että koulussa oli paskamaista.
Olin päättänyt keskittyä sinkkuäiteihin -
mutta ikävä kyllä minulla ei ollut heidän numeroitaan.
- Hei, isä. - Hei.
Missä he hengailevat?
SYY - SINKKUVANHEMMAT YKSIN YHDESSÄ
PERJANTAISIN KLO 14 WOODBRIDGEN KIRKOLLA
Olen sinkkuisä, poikani on 2-vuotias.
SYY.
Jännittävää.
Sinkkuäitien kultakaivos.
Saatoin kuvitella heidät vetämässä kännejä -
unohtamassa huolensa, valmiina rokkaamaan.
Se tapahtui kun olin 7. kuulla raskaana.
Kun synnytin hän oli Mallorcalla toisen naisen kanssa.
Eri naisen kuin se jonka kanssa hän minua ensi kerran petti.
Minulle se tapahtui kun synnytykseen oli enää viikko.
Olin kuulemma lihonut liikaa.
Mieheni nai sihteeriään.
Mikä klisee.
Yhden asian tiedän: miehet ovat sikoja.
10 minuutin jälkeen -
olin valmis leikkaamaan penikseni keittiöveitsellä.
Minä.
Niin.
Minulla on 2-vuotias poika. Ned.
Hänellä on siniset silmät ja hiekanvärinen tukka -
ja hän on noin 68 senttiä pitkä.
Hänen äitinsä lähti.
- lhanko tosi? - Kyllä.
Se oli tietenkin suuri järkytys -
sillä olimme todella onnellisia.
Sandran neurologian vastaanotto oli lähtenyt mukavasti käyntiin -
ja eräänä päivänä hän pakkasi laukkunsa parhaan ystäväni odotellessa ulkona -
Ferrarissaan.
Modenassa, tiedättekö?
Siinä mallissa on supervoimakas moottori jonka näkee takaikkunasta.
- Sinut siis jätettiin. - Kyllä.
Tapaako exäsi Nediä lainkaan?
En kuullut nimeäsi.
Suzie.
Ei hän tapaa Nediä juuri lainkaan.
Kuinka Ned suhtautuu siihen?
Hän on kiltti pieni poika.
Hyvin urhea.
Lapsillahan on ihmeellinen kyky jaksaa.
Eräänä päivänä ajattelin ex-vaimoani.
Ned konttasi luokseni, kietoi pulleat kätensä kaulaani ja sanoi:
"Koeta kestää, isi."
Uskomatonta 2-vuotiaalta!
On vai?
Hän onkin erityinen, hyvin erityinen.
Joskus tuntuu että hän se pitää huolta minusta.
Opettaa maailman tapoja.
Anteeksi.
Kiitos.
Luoja, mikä esitys! Uskoin siihen itsekin.
Noin. Kaikki hyvin?
Kyllä, kiitos.
- Luotatko minuun? - Tietty.
Illan päättyessä olin järkännyt itselleni treffit.
Sinkkuvanhemmat yksin yhdessä!
Kaikki yhden ja yksi kaikkien puolesta!
Ongelmana oli kuviteltu 2-vuotias poika.
Treffit olivat yhdistyksen piknikillä jonne kaikki toisivat lapsensa.
Sääli ettei Ned päässyt.
Hänen äitinsä tuli ja vei hänet yllättäen.
- Sääli. - Niin.
Olen pahoillani.
- Anna tänne. - Tämä on Megan.
Hei, Megan.
Ystäväni yhdistyksestä on vähän maassa -
joten lupasin että otamme hänen lapsensa mukaan.
- Kai se käy? - Toki.
Sen hauskempaa.
Vauhtia, kuhnuri!
Vihasin yhdistysporukkaa.
Suzie oli OK mutta nyt mukana oli tampio joka yritti päästä Suzien pöksyihin.
Marcus, Will. Will, Marcus.
Heippa.
Selvä.
Hypätkää kärryyn. Ned onkin näköjään sotkenut istuimen.
Ikävää ettei hän pääse.
Mitä teet työksesi?
Minä?
En enää pysynyt kärryillä valheistani joten kerroin totuuden.
- En mitään. - Ennen sitä.
- Siis ennen kuin ryhdyin tyhjänpantiksi? - Niin.
En tehnyt mitään.
Etkö ole tehnyt töitä?
Päivän siellä, toisen täällä.
Hullua, eikö vain?
Se on...
Upeaa.
Voi luoja, pakko kertoa.
Kävi niin että isäni kirjoitti laulun -
vuonna 1958 ja siitä tuli kuuluisa -
ja elän sen laulun tekijänpalkkioilla.
Tunnetko Michael Jacksonin?
Hän tekee miljoonan minuutissa.
60 miljoonaa tunnissa.
En tienaa niin paljon.
- Todellakaan. - Paljonko?
Marcus.
Pohdin raahaisimmeko sitä outoa kakaraa perässämme koko päivän.
Mikä laulu se on?
Kai me olemme sen kuulleet.
Pukin taikakelkka.
Älkää laulako sitä.
"Kukas muu kuin Joulupukki Poroystävineen
"On mukana myös, hei, hei, hei Pukin taikakelkka"
Kaikki kai laulavat sitä sinulle aina.
Te taisitte olla ensimmäiset.
En ymmärrä. Kuinka se sinulle tuottaa rahaa?
Joulukuorojen kauttako?
Ne pirut livistävät usein maksamatta.
Kuinka usein huolehdit Marcuksesta?
Silloin tällöin.
Hänen äitinsä on joskus vähän maissa.
Voi kai sekopäisyyden niinkin ilmaista.
Ei hän ole sekopää. Hän tarvitsee rauhallisen viikonlopun.
Syömme eväät ja kun menet kotiin hän on levänneempi.
Mikä hitto tämä on?
Äitini tekemä leipä.
Näyttää hyvältä.
Ei se ole. Se on terveellistä.
Kaipaat häntä, eikö vain?
Ketä?
Nediä!
Kyllä.
Hyvin paljon.
Hän olisi viihtynyt.
Taisin tappaa sorsan.
Yritin vain ruokkia sitä.
Mitä sen vieressä kelluu?
Ei kai se ole äitisi leipä?
Oliko pakko heittää koko leipä? Minäkin olisin kuollut siihen.
Tekö heittelitte hemmetin isoja leipäpaloja sorsille?
Se oli hän, muttei hän enää heitä.
Pojat ovat poikia ja sitä rataa.
Se kuoli.
Ei. Anteeksi, käsitin väärin. Sorsahan oli jo kuollut.
Hän yritti vain upottaa sen ruumiin -
sillä se pelotti Megania.
Eihän Marcus nyt sorsaa tappaisi. Ethän?
En. Rakastan sorsia. Pidän niistä eniten delfiinien jälkeen.
Ne tappavat haita nenillään.
Minun on mentävä hakemaan se.
Toivottavasti kyseessä ei ole kulkutauti.
Se oli hilkulla, kamu.
No...
Marcus?
Äiti.
Kaikki alkoi sinä Kuolleen Sorsan Päivänä.
Se tyyppi, Will, seurasi meitä sisään kun en kieltänytkään.
En ollut hermostunut asiasta siinä vaiheessa -
sillä en osannut odottaa mitään.
Mutta sitten käänsin avainta ja avasin oven...
Oletko pukeissasi?
Ja elämäni sai uuden käänteen.
Pam!
Jessus sentään.
Voi luoja.
- Will, soita ambulanssi. - Marcus, missä puhelin on?
Missä puhelin on?
Se oli kerrassaan kauheaa.
Mutta ambulanssin takana kaahaaminen oli fantastista.
Hän on tajuissaan.
Hän oli OK ambulanssissa.
Hän kyseli sinua.
Kiltisti tehty.
Kai tiedät ettei tämä liity sinuun?
Ei ole sinun syysi...
Ei ole sinun syysi että hän on täällä. Eihän, Will?
Niin juuri.
Haen sinulle vettä.
- Minä voin hakea. - Ei tarvitse.
Äitisi selviää kyllä.
Niin kai.
Ei siitä olekaan kysymys.
Pelkäät siis että hän yrittää uudestaan.
Ole jo hiljaa.
Tässä. Lämmintä ja mautonta.
Odotatteko Fiona Breweriä?
Olen Suzie.
Tässä ovat Marcus ja Will.
Hän toipuu mutta joutuu jäämään yön yli.
Pyydän häneltä luvan jotta poika voi olla teidän luonanne tämän yön.
Selvä.
Mennäänkö meille vai teille?
Anteeksi.
No niin.
- Pitää palata Nedin luo. - Otan tuon.
Hyvä on.
Kaiken kaikkiaan mielenkiintoista.
Soittelen.
En kyllä jaksaisi moista joka ilta.
Nähdään pian.
lhmiselämä on kuin TV-show.
Olin Will Show'n päätähti.
Ja Will Show oli yhden miehen show.
Oli satunnaisia vierailijoita.
Mutta olin yksin vastuussa.
Jos Marcuksen äiti ei kyennyt vetämään omaa show'taan -
ja katsojaluvut romahtivat, surullista kyllä, se oli hänen ongelmansa.
Itselläni oli hankaluuksia sinkkuvanhemmuuden juonenkehittelyssä.
Sain viestisi. Kiitti.
Voi luoja. Unohdin viestin.
Unohdit?
Unohdit itsemurhaviestin?
En uskonut joutuvani muistelemaan sitä.
Luitko kohdan jossa sanoin rakastavani sinua aina?
Voi olla vähän vaikeaa rakastaa minua kuolleena.
Olen pahoillani.
Ymmärrän miksi olet vihainen.
Minulla on jo parempi olo, jos se yhtään lohduttaa.
Mitä?
Noinko vain? Yhtäkkiä?
Ei, mutta -
tällä hetkellä on parempi olo.
"Tällä hetkellä" ei riitä.
Huomaan että olosi on parempi sillä laitoit teeveden kiehumaan.
Mutta entä kun olet juonut teesi? Kun menen taas kouluun?
- En voi vahtia sinua koko ajan. - Tiedän.
Meidän kahden on pidettävä huolta toisistamme.
Yhtäkkiä tajusin ettei kaksi ihmistä riitä.
Tarvitaan tukiverkosto.
Jos on vain kaksi ihmistä ja toinen putoaa reunan yli -
toinen jää omilleen.
Kaksi ei ole riittävä lukumäärä.
Tarvitaan vähintään kolme.
- Kolme mitä? - Ei mitään.
Minulla oli loistoidea.
Yksi saarelaiselämän eduista on että saa itse päättää ohjelmastaan.
Se onnistuu jos jakaa päivän aikayksikköihin -
ja jokainen yksikkö on maksimissaan 30 minuuttia.
Kokonaiset tunnit voivat säikäyttää -
ja yleensä askareisiin menee puolisen tuntia.
Kylpy: 1 yksikkö.
Countdownin katsominen...
1 yksikkö.
Tiedonhaku netissä.
www.mallitläpinäkyvissätopeissa
2 yksikköä.
Urheilu: 3 yksikköä.
Hiusten huolellinen sotkeminen: 4 yksikköä.
Uskomatonta miten päivä täyttyy.
Rehellisesti sanottuna mietin usein -
olisiko minulla edes aikaa työlle.
Kuka ehtii töihin?
Will.
- Marcus tässä. - Anteeksi?
Marcus tässä.
Marcus?
Ai, Marcus. Hei.
Mistä sait numeroni?
Suzielta.
Haluaisit varmaan viedä minut ulos lauantaina.
Mistä niin päättelet?
Suzien mielestä tulimme juttuun.
- Niinkö? - Jep.
- Ja sanoit: "Nähdään pian." - Mitä?
"Nähdään pian."
Silloin kun veit meidät kotiin. Sanoit: "Nähdään pian."
Tämä tosiaan on pian.
Itse asiassa elämäni on kovin hektistä tällä hetkellä.
Ethän sinä tee mitään.
On minulla Ned.
Pitäisikin olla jo matkalla tarhaan.
Mikä tuo ääni on?
Ruohonleikkuri.
Ajoitus ei ole paras mahdollinen...
Odotahan hetki.
Pikku tauko. Kiitos.
Sitten ajattelin että miksei.
Miksen voisi viedä sitä pikku mänttiä syömään?
Voisin olla cooli setä. Kaikkien Lasten Kuningas.
Kiinni veti.
Tulen jos otat äidinkin.
Hän on rahaton joten mennään johonkin halpikseen ellet halua tarjota.
Älä turhia kainostele.
Olemme köyhiä, sinä rikas. Sinä maksat.
Voit ottaa poikasi mukaan.
Olet todella jalo.
Tule puoli yhden aikaan.
Muistatko osoitteen?
Craysfield Road 31, asunto 2, Islington, Lontoo, N12SF.
Englanti, Maailma, Universumi.
- Jep. - Marcus?
Fiona, miten menee?
- Kuinka voit? - Vatsani voi hyvin.
Hyvä.
Olen kai vielä vähän tärähtänyt.
Ei sellaista ihan yhdessä yössä unohda.
Ei.
Jos äiti halusi Willin kanssa naimisiin, tuollaiset vitsit oli jätettävä.
Oli hän kyllä kaunis.
Ehdotin hänelle karvapuseroa -
ja korvakoruja jotka hän sai Zimbabwesta.
Kakara piti tapaamista treffeinä.
Äiti oli selvästikin pähkähullu.
Hän oli pukeutunut lumimieheksi.
Äkkiä pois. Alkupalat saisivat jäädä väliin.
Otan ensin artisokkaa.
Sitten sienimunakkaan ranskalaisilla ja cokiksen.
- Minulle kasvisvati. - Olemme kasvissyöjiä.
lhan tosi?
Lihavoileipä. Kiitos.
Hyvin sujui.
Mietin muuttaisimmeko Willin asuntoon vai kokonaan uuteen.
"Oli laulunsa kaunis
"Ja tyylinsä oiva, sanottiin"
Tiesin ettei laulu voisi jatkua loputtomiin -
ja että olisin pian kotona peiton alla.
Tiesin sen mutten tuntenut sitä.
"Nuori oli tuo poika eessäin"
Olin järjiltäni. Halusin vain treffit Suzien kanssa.
Tämä oli rangaistukseni.
"Soitteli sointuja tuskan"
Pahinta oli kun he sulkivat silmänsä.
"Riisti hän multa hengen
"Kiduttavan hetken"
Tule laulamaan.
Minun pitäisi lähteä.
Siinä armeliaisuuden ongelma. On oltava tosissaan -
toisia auttaessaan.
Kuten silloin kun tarjouduin jakamaan ruokaa kodittomille -
ja melkein meninkin.
Tai Amnesty Internationalissa.
Tiesittekö että Burmassa vitsailusta saa 7 vuotta vankeutta?
Muistakaa burmalaiskoomikko kun nauratte seuraavan kerran.
lhmisoikeustaistelumme on ratkaisevassa vaiheessa.
Paikallinen sotilasjuntta on vaikeuttanut työtämme.
Tarvitsemme tukeanne nyt.
Yhdessä voimme vaikuttaa...
lhan tosi? Ja mitä poikaystäväsi sanoi?
Hetkinen. Eikö sinulla ole poikaystävää?
Siinä vasta ihmisoikeusrikkomus.
Olet siis kylvyssä?
On oltava tosissaan jos haluaa auttaa.
Kuten Fiona laulaessaan.
Killing Me Softly merkitsi hänelle jotain ja katsokaa missä jamassa hän on.
Minä en merkinnyt mitään kenellekään.
Se takasi minulle pitkän, masennuksettoman elämän.
Minulla oli kuitenkin seuraavina päivinä outo tunne.
lhan kuin joku urkkisi kulman takana.
En pitänyt siitä.
Sinulla ei ole lasta.
Mitä?
Sinulla ei ole lasta.
Tietenkin on! Mitä sinä nyt?
Eikä ole.
Olen tarkkaillut sinua eikä sinulla ole lasta.
- Mitä se sinulle kuuluu? - Ei kuulukaan.
Paitsi että olet valehdellut minulle, äidilleni ja äidin ystävälle.
- Voinko tulla sisään? - Et.
Miksen?
Olen kiireinen.
- Mitä teet? - Katselen TV: tä.
Voisin katsoa kanssasi.
Oikein kilttiä -
mutta selviän siitä kyllä yksinkin.
Eikö sinulla ole läksyjä?
- Haluatko auttaa? - En minä sitä.
Etkö menisi kotiisi tekemään läksyjä?
Tehdään diili.
En kerro kenellekään ettei sinulla ole lasta jos menet äitini kanssa ulos.
Miksi haluat hänelle minunlaiseni miehen?
Et ole hassumpi.
Valehtelit mutta muuten vaikutat OK: lta.
Hän on surullinen. Hän haluaisi poikaystävän.
En voi mennä ulos jonkun kanssa -
vain koska sinä haluat. Minun tulisi pitää hänestä.
- Mikä hänessä on vikana? - Ei mikään, se nyt vain on niin.
Niin se... En kyllä puhu tästä sinun kanssasi.
Ala mennä.
Hyvä on. Palaan vielä.
Hui, pelottaa!
En keksinyt parempaakaan kuin: "Hui, pelottaa!"
Tosiasiassa minua pelottikin.
Näkemiin, Tim.
- Näkemiin, Jill ja Carol. - Näkemiin.
Minä sanon arrivederci. Näkemiin.
Kiitos. Nähdään taas.
Hei ja tervetuloa Countdownin pariin.
Muistatko, Carol, eilen paljastin että vieraamme -
Tom O'Connell...
- Kyllä. - Että hänelläkin on eri asu joka show'ssa.
Mutta hän on...
- lhanko totta? - Kyllä.
Toinen nimi Hostalle, uskoisin.
No, niin.
Nimetty Heinrich Christian Funckin mukaan joka myös keksi diskotanssin.
Minulla on kaikki hänen äänitteensä.
Äiti, tiesitkö aina että minusta tulisi kasvissyöjä?
Tietenkin.
En tehnyt päätöstä vain makkaroiden puutteen takia.
Kysyitkö mielipidettäni?
Ai kun synnyit?
Minä kokkaan enkä kokkaa lihaa.
Sinä syöt samaa kuin minä.
En siis saisi mennä myöskään McDonald'siin.
Onko sinulla varhainen murrosikä?
En voi estää sinua menemästä.
Olisin vain tosi pettynyt jos menisit.
Älä huoli. En aio mennä.
Parin vierailun jälkeen Will luuli että hänen täytyisi puhua vakavia.
Oikeasti hän kuitenkin olisi halunnut katsoa Xena: Warrior Princessiä.
Kuinkas kotona sujuu?
- Äidin kanssa, vai? - Niin.
lhan hyvin, kiitos.
Onko hän siis...
Ymmärrän mitä tarkoitat. Ei mitään sellaista.
Kiusaako asia sinua vielä?
Kiusaako?
Oletko pukeissasi?
Joka ikinen päivä.
Siksi tulen tänne enkä mene kotiin.
Vähän. Vain jos ajattelen sitä.
Perkele sentään.
En tiedä miksi hän kirosi sillä tavalla mutta se helpotti oloani.
Se että pelkäsin ei ollutkaan niin säälittävää.
En kysyisi Fionasta enää uudelleen.
Marcus oli selvästi tolaltaan -
enkä kyennyt sanomaan hänelle mitään mikä lohduttaisi.
Ensi kerralla hän saisi puhua jollekin -
joka ei tarjoaisi vain ruokottomuuksia.
Hitto! Ei voi olla.
19. saamarin marraskuuta.
Kuusi viikkoa jouluun ja jo ne soittavat sitä helvetin viisua.
Isä?
Millainen isäsi oli?
Surullinen tapaus.
Hän kirjoitti yhden tekeleen josta tulikin hitti -
ja vietti sitten loppuelämänsä yrittäen pistää paremmaksi.
Sävellätkö sinäkin?
Siksikö sinulla on kitara?
Ei.
Se vain näyttää coolilta, vai?
Niin.
Pidän Pukin taikakelkasta.
- Madonna! Tule tänne! - Meillä on sinulle jotain!
- Hän pääsee karkuun! - Vauhtia!
Tänään Pet Rescuessa fiksu kärppä pitää kaikki varpaillaan -
Somersetissä.
- Mitä te teette? - Kuka sinä olet?
Minäkö?
Olen Painukaa Hiiteen! Antaa vetää!
Keitä he olivat?
Ketkä?
"Ketkä?"
Pojat jotka yrittivät upottaa nameja kalloosi.
Ai ne.
Yläluokkalaisia. Ovat alkaneet seurata minua koulun jälkeen.
Useinkin?
Ei ne aikaisemmin nameja heitelleet.
Viis minä nameista. Nehän yrittivät tappaa sinut.
Kyllä, he kiusaavat minua.
Hiuksistani, vaatteistani, laulamisesta ja muusta.
Laulamisesta?
Laulan joskus ääneen huomaamattani.
Ei kovin fiksua.
Sanoin huomaamattani. En voi sille mitään!
En kai minä sitä tahallani tee. En ole mikään idiootti.
Neuvoni on pysyä poissa ihmisten tieltä. Yritä olla näkymätön.
Kuinka?
Onko sinulla kone joka tekee näkymättömäksi?
Ei taida olla.
Yritän olla ajattelematta koko asiaa.
On ikävää että sellaista tapahtuu mutta sehän on elämää.
En voi sille yhtään mitään.
Ei.
Voimme tehdä jotain.
Tulet mukaani.
Pelkäsin että Will veisi minut rehtorin puheille.
Mutta hän veikin minut ostoksille.
En tajua.
Aloitamme jaloistasi.
En saa sinusta näkymätöntä mutta ainakin voit sekoittua joukkoon.
En osaa pistää näitä tarrajuttuja kiinni.
Se on Velcroa.
Uutta vallankumouksellista teknologiaa.
Ei se nyt noin vaikeaa voi olla.
On se vähän vaikeaa.
- Kaikki hyvin? - Kyllä, kiitos.
Sinulla on trendikäs isäukko.
Näytät coolilta, eikö vain?
En tiedä.
- Näytänkö? - Kyllä.
- Näytät coolilta. - Niin.
Osaat oikean kävelynkin. Tosi coolia.
Hienoa. Tuohon käteen.
Minut valtasi yllättävä hyvänolon tunne.
Tällaista oli siis luonnollinen humala.
Ja se maksoi vain 60 puntaa.
Olin tehnyt onnettomasta pojasta onnellisen.
Ilman mitään taka-ajatuksia.
En edes halunnut nussia hänen äitiään.
Marcus! Mitä kengillesi on tapahtunut?
Ne varastettiin.
Miksi kukaan haluaisi varastaa ne?
Minun oli pakko kertoa totuus.
Totuus vain johtaisi lisäkysymyksiin.
Ne olivat hienot.
Tavalliset ruskeat nauhakengät.
Eikä. Ne olivat uudet coolit lenkkarit.
Mistä sinä sait uudet coolit lenkkarit?
Jep, lisäkysymyksiä sateli.
Will osti ne minulle.
Will?
- Sekö joka vei meidät lounaalle? - Niin.
Hänestä tuli ystäväni.
Ystäväsi?
Hän toisti kaiken mitä sanoin.
Tosin huutaen.
Käyn hänen luonaan koulun jälkeen.
Käyt hänen luonaan koulun jälkeen!
- Hänellä ei oikeasti ole lasta. - Hänellä ei oikeasti ole lasta?
Voinko pelata tietsikalla nyt?
Missä hän asuu?
Hän ei ole kotona. Hän on syömässä.
Christine pyysi minut kannustusillalliselle.
Kuolet lapsettomana ja yksin.
Jos onni suosii.
Olet varsin rohkea.
Miten niin?
Suurin osa ihmisistä tarvitsee jotain pysyäkseen pinnalla -
eikä sinulla ole kerrassaan mitään.
Eikö se pelota sinua?
Haluatteko tilata?
Kyllä. Otan pihvin...
Mitä hiton teehetkiä järjestät koulun jälkeen?
Anteeksi, mitä?
Miksi yksinäinen, lapseton mies haluaa viettää aikaansa -
12-vuotiaan kanssa päivittäin?
Etkö kertonut äidillesi missä olit?
- Unohdin. - Kertonut mitä?
Mitä teet poikani kanssa?
Hetkinen. Mitä oikein vihjailet?
- En vihjaile mitään. - Kylläpäs.
Vihjailet että olen sekaantunut poikaasi.
Kysyn vain miksi viihdytät 12-vuotiaita asunnossasi.
- Luoja! - Hyvä luoja...
Mitä sanot puolustukseksesi?
Noh?
Älä nohhittele minua!
Älä nohhittele!
Hän tulee kutsumatta joka päivä. Arvaa miksi.
Hänet kiusataan henkihieveriin koulussa! Etkä tiedä siitä mitään.
Lähetät hänet teurastettavaksi!
Joka ainoa päivä hänet pistetään paloiksi, saatanan hullu hippi!
Taidat liioitella. Marcus voi hyvin.
Hassua. Will oli oikeassa, äiti ei. Sen olisi pitänyt olla päinvastoin.
Sinulla ei ole kokemusta lapsista.
Olin halvatun lapsi itsekin! Kävin halvatun koulua.
Erotan sopeutumiskyvyttömän lapsen surullisesta!
Katso häntä! Älä väitä että liioittelen.
- Olet paraskin sanomaan. Nainen joka yritti... - Cowabunga!
- Mikä sinua vaivaa? - Ei mikään.
Teki mieli huutaa.
Mikä perhe.
Will, häiritset muita asiakkaita.
Anteeksi. Kaikki on OK.
- Joten et ole... - Mikä?
En ole! En!
Älä huoli.
En avaa enää ovea Marcukselle.
Olen iloinen päästessäni eroon teistä.
Antaa heittää.
Anteeksi.
Se siitä, vai?
Poistut hänen elämästään, noin vain?
Anteeksi?
Sanotaan että olet oikeassa.
Että on olemassa maailma -
jota minä en ymmärrä mutta sinä, ihme ja kumma, ymmärrät.
Mitä aiot tehdä asialle?
En mitään. Hän ei ole minun kontollani.
- Itsekeskeinen sika. - Niin minäkin aina sanon.
- Asettaa itsensä muiden edelle. - Olen yksin.
Ei ole muita.
En voi asettaa itseäni edelle jos ei ole muita.
Onhan!
On Marcus. Olet nyt vastuussa.
Hän käy luonasi.
Jostakin syystä olet nyt hänen elämässään.
Et voi sulkea häntä pois.
Et voi sulkea elämää pois. "Yksikään meistä ei ole saari."
- Hän on oikeassa. - Niin on.
Hän on väärässä!
Jotkut ovat saaria. Minäkin!
Olen helvetin lbiza!
Mitä sinä höpiset?
Haluatko tulla luoksemme jouluna?
En, Marcus, en halua tulla luoksenne helvetin jouluna.
En halua viettää jouluani neiti Itsemurhan ja tämän sikiön kanssa.
Joulunviettotapa -
kuvastaa ihmisen koko elämää.
Aioin viettää joulun niin kuin aina.
Katsellen videoita kännissä ja pilvessä.
KAUHU
Ennen kuin tulit, olin yksin.
On paha olla yksin.
Yksin, paha.
Ystävä, hyvä.
Ystävä, hyvä!
Tule nyt tänne.
Hyvät uutiset: emme olleet kolmistaan.
Huonot uutiset: no...
Olet siis Marcuksen isä.
Taidan olla. Tässä on tyttöystäväni Lindsey.
Ja Lindseyn äiti.
Heippa.
- Kiitos, isä. - Ei kestä.
Pisteet pojalle.
Hän osasi innostua todella ankeista lahjoista.
Vau, tamburiini! Kiitti, äiti.
Eikö ole cool, Will?
Kyllä, sille on käyttöä.
Se oli mielestäni täydellinen.
Voit ehkä esiintyä koulun konsertissa ja pistää pystyyn poporkesterin. Saada ystäviä.
Ehkä.
Laulusi tuo auringonpaistetta ja onnea sydämeeni.
Kiitos, äiti.
Tämä on minulta.
Hieno! Mikä se on?
Se on CD.
Mystikalin. Pidät heistä varmasti.
Millaista musiikkia he soittavat?
Sellaista maailmallista.
"Perse pyörimään."
Slash-rap-tyyppistä.
Perse pyörimään?
Onko se persialaista?
Meillä ei ole CD-soitinta.
Hieno silti.
Tiedän ettei ole, siksi hommasin myös sellaisen.
Onnenpekka.
Katso, äiti.
- Avaa oma lahjasi. - Kiitos.
SINKKUVANHEMMAN Käsikirja
- Marcus, onko tämä pilaa? - On.
Ei hassumpaa.
Hei, anteeksi että olen myöhässä!
- Missasinko jotain? - Et, tule sisään.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua!
Pitkästä aikaa.
Missä Megan on?
Isällään. Missä Ned on? Äitinsä luona joulun?
Niin.
Ei. Minun on kai paras lähteä.
Voisit esiintyä joulupukkina ja yrittää naida kuorolaisia.
Oletteko ammattipukki?
lhastuttavaa!
No niin. Minä lähden.
Kiitos. Oli mukavaa.
Suziella on oikeus osoittaa olevansa vihainen.
Hyvin osoitettu.
Nyt minulla on oikeus häipyä.
Kiitos, hei.
Odota!
Minä kutsuin hänet.
Minä päätän milloin hän lähtee.
En käskenyt hänen lähteä.
Suzie on vihainen ja hänellä on siihen oikeus.
Hän on oikeassa.
Anna olla.
Hän vain leikki isää pari viikkoa.
Entä sitten? Ketä kiinnostaa?
Pojat koulussa tekevät pahempaa!
Will ei ole enää koulussa.
Hänen olisi pitänyt jo kasvaa isoksi.
- Varmasti. - Ei ole reilua liittoutua.
Hän on ollut kiltti sen jälkeen.
Hän osti minulle lenkkarit ja antaa minun olla kotonaan ja tietää mitä lapsi tarvitsee.
Mitä? Kalliit jalkineet ja törkymusiikkiako?
Jos tarvitset todella jotain voimme keskustella asiasta.
Emme keskustele vaan riitelemme ja sinä voitat aina.
- Sen kun käsket! - Haluan että ajattelet itse!
Ajattelen itse ja haluan että Will jää!
Hän ei ole ainoa joka on mokannut!
Muistatko kuinka tapasimme? Sinä...
Sinä heitit sorsan otsaan kokonaisen leivän ja tapoit sen.
Mistä sorsasta te puhutte?
Syömmekö sorsaa? Herkullista!
Emme tietenkään syöneet sorsaa.
Söimme pähkinägratiinia palsternakkakastikkeella.
Minut valtasi outo tunne.
Nautin olostani.
En ollut koskaan nauttinut olostani jouluna.
Äiti pisti minut laulamaan Pukin taikakelkkaa -
kännisten setieni ja tätieni edessä -
isää ärsyttääkseen, luullakseni.
Mutta joulu Marcuksen luona, hävettää myöntää, toi minulle -
lämpimän sekavan olon.
Se tunne selittänee sitä seuranneet tapahtumat.
Ensinnäkin, Marcus ihastui tyttöön.
- Hei. - Ala vetää.
Ja mikä vielä kummallisempaa, niin ihastuin minäkin.
Se oli Marcuksen vika -
sillä kun päästää yhden ihmisen elämäänsä, kaikki muutkin pääsevät.
Uutena vuonna tapasin Rachelin.
Hän oli kiinnostava, fiksu ja viehättävä.
Ja noin 5 minuutin ajan sain vakuuteltua että olin sitä itsekin.
...poliittiset tapahtumat.
Okei.
Oletko TV: ssä?
Olenko TV: ssä? En.
- Kaikki muut ovat. - Niin.
Minä katson TV: tä.
Joten olet enemmänkin TV: n äärellä kuin TV: ssä.
- Kyllä. - Ymmärrän.
Yhtä kidutusta.
Sain käsityksen siitä mitä elämäni voisi olla jos olisin hitusenkaan kiinnostava.
Jos voisin kertoa jotain itsestäni tai jos tekisin jotain.
Mutta en tehnyt mitään.
Ja puolessa minuutissa hän huomaisi sen ja häipyisi kuin salama.
Mitä teet?
Vietän toistaiseksi vähän rennompaa elämää.
- Kuulostaa hyvältä. - Niin.
Rennompaa kuin mikä?
Rehellisesti sanottuna vietän rennompaa elämää kuin rento elämäni yleensä.
Mielenkiintoista minussa on se etten oikeastaan tee yhtään mitään.
- Et mitään? - En, itse asiassa.
- Et mitään. - En.
Se on...
Rachel, kultaseni.
Itä- vai länsirannikon rappia?
Noin. Sinne meni. Ei ollut muuta puhuttavaa.
Kaikki rap kuulostaa samanlaiselta.
Vai oliko?
Tunnen 12-vuotiaan joka listisi sinut tuosta hyvästä.
- Niinkö? - Kyllä.
- Niin minäkin. - Niinkö?
- Mikä sinun lapsesi nimi on? - Minun?
Hänen nimensä on Marcus.
Minun on Alistair.
Siinä se oli.
En valehdellut. Se oli täysin hänen oletuksensa.
No, ainakin osittain.
Olin jälleen mielikuvitusmaailmassa. Mutta nyt se oli erilaista.
Yhdistys oli hupia. Tämä oli vakavaa. Toimin itsepuolustukseksi.
Päätimme järjestää poikamme yhteen.
Eli järjestimme itsemme yhteen.
Sinkkuvanhemmat, yksin yhdessä.
Hyvää uutta vuotta!
Olin pulassa.
Ja oli vain yksi henkilö joka voisi auttaa minua.
"Perse pyörimään, mut pidä varas Pyöritä persettä, näytä mihin pystyt
"Perse pyörimään, pidä varas
- "Näytä mihin pystyt" - Mitä sanoit?
Vastaa, senkin paskainen räkänokkarääpäle!
Anteeksi.
Lauloin Mystikalin tahdissa.
Se on rappia.
Pidätkö rapista?
Vähän.
Laulajat ovat yleensä mustia ja tosi vihaisia.
Joskus he vain haluavat seksiä.
Kettuiletko?
Jos kettuilet, läpsäytän.
En kettuile.
En edes osaa kettuilla.
- Mikä on nimesi? - Marcus.
Olen Ellie.
Hauska tutustua.
Älä innostu. En ole valmis fyysiseen kontaktiin. Kohta me jo hyppäämme sänkyyn.
Ja mihin se johtaisi?
Äläkä käske tuntemattomien pyörittää persettään.
Hyvä on, Ellie. Nähdään!
Hei, kamu.
Tarvitsen apuasi.
Miksi sanoit minun olevan poikasi?
En sanonut niin.
Hän sai väärän käsityksen.
Kerro hänelle totuus.
- En voi. - Mikset?
Ei jakseta nyt jauhaa samaa asiaa. Hyväksy tosiasiat.
Olet poikani.
Minä voin kertoa hänelle.
Oikein kilttiä mutta ei kiitos.
- Miksei? - Luojan tähden!
Hänellä on harvinainen sairaus ja jos hänelle kerrotaan totuus -
hänen aivonsa kärventyvät ja hän kuolee, okei?
Paskapuhetta.
Olen oikeasti kiinnostunut hänestä.
Miten niin kiinnostunut?
Mikä hänessä niin kiinnostaa?
Hyvä on, Marcus.
Tässä arvokkuuteni viimeiset rippeet. Nauti.
Haluan ulos hänen kanssaan.
Haluaisin seurustella hänen kanssaan.
Hienoa! Mikset heti sanonut?
En tiedä.
Minua hävetti tai jotain. Tämä on uutta minulle.
Tapasin hänet vasta. Hänen nimensä on Rachel...
Koulussa on tyttö, Ellie.
Haluaisin olla hänen kanssaan.
Tai en ole varma.
Aioin kysyä sinulta.
Mikä ero on tytöllä joka on ystäväsi ja tyttöystävällä?
En tiedä.
Haluatko koskettaa häntä?
Onko se tärkeää?
Olet kai kuullut seksistä?
Se on aika tärkeää.
Tiedän. En ole tyhmä.
Se ei voi olla niin yksinkertaista.
Siis, haluaisin olla hänen kanssaan enemmän. Koko ajan.
Ja kertoa juttuja joita en kerro edes äidille tai sinulle.
En halua hänen olevan muiden kanssa.
Jos kaikki tuo toteutuisi -
en varmaan välittäisi siitä saanko koskettaa häntä vai en.
Opit kyllä.
Tunteesi tulevat muuttumaan.
Miltä näytän?
Hyvältä. Entä minä?
Yritä olla mahdollisimman normaali.
Hyvä neuvo.
Olisinpa itse kyennyt siihen.
Anteeksi tämä sotku.
Teen töitä täällä.
Suutani kuivasi ja käteni hikoilivat.
En tajunnut mikä minulla oli.
...siivota vähän. Ali?
Seisoin siinä virnistellen kuin idiootti.
- Mennäänkö ylös? - Selvä.
Ali.
Marcus.
Olet samalla luokka-asteella.
Luulenkin että olen nähnyt sinut joskus.
Hyvä!
Sitten teillä on paljon puhuttavaa.
Will, tässä on Ali.
Ali, tässä on Will.
- Okei. - Okei.
Haluatteko olla hetken keskenänne?
- Kuulostaa hyvältä. - Hyvä on.
Hetken aikaa rakastin häntä.
Todella.
Voit näyttää hänelle uusia pelejäsi.
Nähdään myöhemmin.
Jätetään heidät rauhaan.
Jos isäsi käy ulkona äitini kanssa, kuolet.
Kuolet varmasti.
- Isäni on OK. - Minua ei kiinnosta millainen hän on!
En halua häntä äitini lähelle!
En halua nähdä häntä enkä sinua enää täällä!
Se ei taida riippua minusta.
Paras riippua! Tai kuolet!
Minusta alkoi tuntua siltä että Ali oli sarjamurhaaja.
Voinko katsoa mitä pelejä sinulla on?
Kuunteletko?
Kyllä, mutten voi tehdä asialle mitään juuri nyt.
Will, siis isäni pitää äidistäsi -
ja äitisi on kiinnostunut isästäni.
Eikä ole!
Hän on kiinnostunut minusta!
Rachel oli uskomaton.
Joka kerta kun hän sanoi jotain kiinnostavaa halusin suudella häntä.
Eli koko ajan.
Se oli seksikästä, outoa.
Käytän bristolinkartonkia, tussia ja...
Olenko tylsä?
Et, et.
- Mitä? - Ei mitään.
Olit ihan Marcuksen näköinen.
Niinkö?
On herttaista kuinka hän selvästi matkii sinua -
ja pukeutuukin samalla tavalla.
En mielestäni pukeudu kuten Marcus.
Marcus?
Odota! Menemme takaisin.
- Hän on hullu. - Eikä ole.
Hän uhkasi leikata minut palasiksi ja piilottaa lattialankkujen alle.
- lhan tosi? - Ei.
Varmasti hän kykenisi siihen.
Kaikki järjestyy. Lupaan sen.
Marcus, Alilla on sinulle asiaa.
Eikö olekin?
Anteeksi.
En tarkoittanut mitä sanoin.
Ei se mitään.
Tämä on vaikeaa Alille.
Niin Marcuksellekin.
Eikö olekin?
Vanhempien ero -
ja uusiin ihmisiin tutustuminen.
Kyllä. Todellakin. Juuri siltä minusta tuntuu.
Ali ei tullut toimeen edellisen miesystäväni kanssa.
- Hän valehteli! - No niin.
Juttu ei oikein toiminut.
- En tiedä toimiiko meidänkään välillä. - Kyllä.
Will on ihastunut sinuun. Hän sanoi niin.
- Kiitti vain, kamu. - Voi ei.
Kiitti.
Älä näytä noin huolestuneelta.
Ellie!
- Marcus? Kyttäätkö minua? - En.
Harmi. Olisin ollut kuin julkkis.
En voinut tietää sitä, seksikäs.
Ole vain varovainen.
Se näyttää enemmänkin omistaja-lemmikkisuhteelta kuin seurustelulta.
Ainakin olen rehellinen.
Miten niin?
Sinä ja Rachel...
Mitä tarkoitat?
Mielestäni teillä on ongelma.
Haluat olla hänen kanssaan mutta hän luulee että sinulla on poika.
Eikä sinulla ole.
Jos haluat olla jonkun kanssa -
eikö sellainen asia pitäisi kertoa?
Ei.
Vaikka totuus.
Mikä sinua vaivaa?
Mutta myöhemmin illalla kun olin yksin -
muistin Marcuksen sanat.
Kyllä, halusin koskettaa Rachelia.
Mutta tällä hetkellä, jos voisin valita -
tyytyisin siihen mihin Marcuskin.
Oliko minusta tulossa Marcus?
Ostaisiko hän minulle kohta kengät?
Otin neuvosta vaarin ja kerroin totuuden.
Tai ainakin melkein totuuden.
Etten ollut Marcuksen biologinen isä.
Eikä tuo ole aitoa merilevää.
Tiesin että totuuden kertomisesta seuraisi lisäkysymyksiä.
En tajua. Jos et ole hänen biologinen isänsä -
etkä asu hänen kanssaan, mikä tekee hänestä poikasi?
Jaa.
Se onkin varmasti sekavaa ulkopuolisen silmin katsottuna.
Kerro miltä se näyttää sinun silmissäsi.
Se on pitkä, tylsä tarina.
Siirrymmekö viiniin?
Saisiko olla kiinalaista riisiviiniä?
Haluatteko kenties maistaa Panang Panengia?
Eikö?
Ei.
Kerro suhteestasi Aliin.
- Onko se yhtä mutkikas kuin meillä? - Ei.
Menin sänkyyn Alin isän kanssa ja synnytin 9 kuukautta myöhemmin.
Ei mutkia.
Olen ihan kateellinen.
En haluaisi jankata mutten ihan tajunnut vielä tätä juttua.
Olet Marcuksen isäpuoli muttet asu hänen etkä hänen äitinsä kanssa.
Ei, odotas...
En sanonut hänen olevan poikani.
Sanoinko?
En lausunut sanoja: "Minulla on poika, Marcus."
ltse halusit uskoa niin.
Totta.
Minä se tässä kuvittelen.
Halusin uskoa niin joten päästin mielikuvitukseni valloilleen.
Toki minullakin oli osani siinä.
Ei suinkaan. Tapasin sinut ja ajattelin: "Söpö kundi. Kunpa -
"hänellä olisi poika. Jos mahdollista, murrosikäinen."
Sitten ilmestyit kotiini Marcuksen kanssa. Bingo!
Tajusin tahallisesti väärin sillä sisälläni kytee jokin syvä psykologinen tarve.
Älä ole liian ankara itsellesi.
Sattuuhan sitä.
Tavatessamme ensi kerran pidin sinua mitäänsanomattomana.
Mutta sait minut muuttamaan mieleni.
Ehkä olin oikeassa.
- Rachel, kuule. - Niin?
Anteeksi, olet oikeassa.
Olen mitäänsanomaton.
En ole oikeastaan mitään.
En tiedä mitä hittoa oikein ajattelin, anna anteeksi.
Hei, Ellie.
Marcus! Mitä mies!
Heippa, Marcus!
Nähdään, Marcus!
Äiti?
Jos z = 17, onko x > 2?
Marcus?
En tiennyt vastausta.
En tiennyt mitä "x" tarkoitti.
Enkä tiennyt kuinka auttaa äitiäni.
"LAPSET ROKKAA" Osoita taitosi koulun konsertissa
Sitten sain ajatuksen.
Voisin tehdä jotakin äitini puolesta.
- Ajattelin laulaa koulun konsertissa. - Sinäkö? Rock-konsertissa?
Se ei taida olla hyvä ajatus.
Säestättekö minua?
Minulla on vain tamburiini.
Se olisi itsemurha.
Sinut ristiinnaulitaan.
Äiti on taas huonona.
- Miten niin? - Miten niin "miten niin"?
Hän itkee.
Istuu koko päivän kotona ja itkee.
Aamuisin myös.
Yhtä paljon kuin ennen Kuolleen Sorsan Päivää.
Olen pahoillani, kamu -
mutta olen aika kiireinen.
Kiireinen? Mitä teet?
- Etkö kuullut mitä sanoin? - Kuulin.
- Mitä haluat että teen? - En tiedä.
- Voisit puhua hänelle. - Mitä sanoisin?
- En tiedä! - Miksi hän minua kuuntelisi?
Kuka olen hänelle?
- En ole kukaan. - Olethan.
- Olet... - Kuka luulet minun olevan?
Kuka itse olet?
Tulet tänne kutsumatta, sotket elämäni.
Mitä haluat minusta? Hoida omat ongelmasi.
En ole perhettäsi, en ole setäsi -
enkä isoveljesi.
Enkä varsinkaan isäsi, sehän tuli jo harvinaisen selväksi.
Mutta...
Kerron kuka olen.
Olen heppu joka osaa valita lenkkareita ja levyjä.
Ei muuta. En voi auttaa oikeissa ongelmissa.
En missään millä on merkitystä.
Voisit yrittää.
Olet oikeassa.
Et voi auttaa minua.
Kuinka voisit?
Olet typerys joka katsoo TV: tä päivät pitkät -
ja ostelee.
Et välitä paskaakaan muista eikä kukaan välitä paskaakaan sinusta!
Äidin mukaan lauluni toi auringonpaistetta ja onnea -
hänen elämäänsä.
Tekisin sen vaikka se merkitsisi oman elämäni loppumista.
Katso.
Elämäni koostuu aikayksiköistä. CD-levyjen ostaminen: 2 yksikköä.
Lounas: 3 yksikköä.
Urheilu: 2 yksikköä.
Kaiken kaikkiaan elämäni oli täynnä toimintaa.
YHDEN HITIN IHMEET
Se ei vain merkinnyt mitään.
Ainoa asia joka merkitsi minulle jotain oli:
Marcus. Hän oli ainoa asia joka merkitsi minulle jotain.
Ja Fiona oli ainoa joka merkitsi hänelle jotain.
Ja Fiona oli putoamassa reunan yli.
Sinkkuvanhemmat yksin yhdessä!
Yksi kaikkien ja kaikki yhden puolesta!
- Fiona! - Will, sinua ei olekaan näkynyt.
Mitä Nedille kuuluu?
Kenelle? Hän on paskapuhetta. Häntä ei ole olemassa oikeasti.
Keksin hänet.
- Keksit? - Niin.
- Tavatakseni naisia. - Olet sairas.
- Fiona, minulla on asiaa. - Sano vain.
Ei kun yksityistä asiaa.
Tämä on totuuden piiri.
Voit sanoa sanottavasi kaikkien kuullen.
Hyvä on. Ole kiltti äläkä yritä enää itsemurhaa.
En voi uskoa että sanoit sen. Se on henkilökohtaista.
Se ei nimenomaan ole henkilökohtaista.
Marcus on huolissaan.
Ja minä olen huolissani Marcuksesta.
En aio tehdä itsemurhaa.
Etkö?
En toistaiseksi.
Hienoa. Hienoa!
Hyvä.
Tiedäthän etten ole kiinnostunut sinusta?
Mitä höpiset? Oletko ihan hullu?
Huono sanavalinta.
Mutta siitä meidän pitäisikin puhua.
Itkemisestä ja masennuksesta.
Hoidetaan se.
- Miehet ajattelevat juuri noin. - Miten?
Ellei tiedä vastausta tai ellei voi sanoa:
"Tunnen tyypin Essex Roadilla joka voi hoitaa sen", ei kannata vaivautua.
Ei.
No, okei.
Haluaisin mielelläni tietää tyypin nimen Essex Roadilla -
sillä minusta tuntuu että olen hyödytön.
Et ole hyödytön.
Olet täällä. Ja se on tärkeää.
Just.
- Tuota... Voisimmeko lähteä? - Minne?
- Marcus laulaa koulun konsertissa. - Laulaa?
- Niin juuri. - Koulussa?
Hän on innoissaan.
- Haluan ehtiä ajoissa. - Mitä hän laulaa?
"Riisti hän multa hengen
"Kertoen tarinaani"
- Monelta se alkaa? - Mikset halua hänen laulavan?
Tiedätkö unen jossa olet koulussa ilman housuja ja kaikki nauravat?
- Miten se tähän liittyy? - Niin käy Marcukselle.
Jos hän laulaa sen laulun kaikkien edessä -
hän saa kärsiä yliopistoikään asti.
Jos hän pääsee sinne asti sillä hänet revitään kappaleiksi.
Ei ketään voi estää ilmaisemasta itseään.
Hän ilmaiseekin sinua, ei itseään!
Voi luoja.
Mitä? Jessus.
Olet oikeassa. Olenko huono äiti?
Et ole huono äiti. Olet vain seinähullu.
Ei, olen huono äiti.
Olen antanut asioiden luisua käsistäni.
Hän on hyvin erityinen poika.
Hänellä on erityinen sielu jota olen haavoittanut.
Ole hiljaa. Haavoitat minun sieluani.
- Parkkeeraa. - Mitä?
Hei.
Mitä sinä täällä teet?
Tuo on Ali.
Hänellä on lahjoja.
Se oli Def Penalty Kru ja Murder Fo' Life.
Seuraava esiintyjämme on Marcus Brewer -
joka laulaa Roberta Flackin iki-ihanan Killing Me Softlyn.
Häntä säestää Simon Cosgrove nokkahuilulla.
Marcus, en voi.
- Ne tappavat meidät. - Mutta lupasit...
Olen pahoillani. Tässä 5 puntaasi.
lhan kohta.
Ala tulla, Marcus, senkin torvi!
Odotas!
Mitä täällä tapahtuu?
Ei mitään. Olen hänen laulunopettajansa.
Mitä sinä täällä teet?
Kuulin että aiot tehdä sosiaalisen itsemurhan joten päätin piipahtaa.
- Säestäjäni lähti. - Hyvä!
- Sitten et esiinny. - Pakko.
Vetoat taiteellisiin erimielisyyksiin.
Et voi esiintyä yksin. Hänellä on huumeongelma.
Äiti tulee onnelliseksi jos laulan.
Kuule, mikään mitä teet ei tee äitiäsi onnelliseksi.
Ei pidemmän päälle. Se hänen on hoidettava itse.
- Tule tänne heti paikalla! - Ala vetää siitä!
On tärkeää että teet itsesi onnelliseksi.
Olemme keskittyneet vain omaan onneemme.
Se ei toimi. Onneen tarvitaan muita ihmisiä.
Siinähän se.
Jos muut tekevät meistä onnellisia he tekevät meistä myös onnettomia.
Luuletko että nuo tuolla tekevät sinusta onnellisen?
Odota, Marcus. Älä.
Marcus! Hittolainen.
Laula, Britney!
Anna tulla.
Tämä on äidilleni.
"Oli laulunsa kaunis
"Ja tyylinsä oiva, sanottiin
"Häntä katsomaan lähdin
"kuullakseni häntä hetkisen
"Nuori oli tuo poika eessäin
"ja vallan tuntematon"
Olet syvältä!
"Soitteli sointuja tuskan
"Kuin omasta elämästäin
"Riisti hän multa hengen
"Kiduttavan hetken"
Kuka hitto tuo on?
"Tarinaani kertoi omanaan
"Riisti hän multa hengen
"Puna nousi poskillein
"maan rakoon toivoin vajoavain
"Sillä kuin ois hän lukenut ääneen salaisia kirjeitäin
"Rukoilin, lopeta kidutus tää
"mut hän jatkoi aina vaan
"Soitteli sointuja tuskan
"Kuin omasta elämästäin
"Kiduttavan hetken"
Lopettakaa.
"Riisti hän multa hengen
"Kertoen tarinaani omanaan Kiduttavan hetken
"Laulullaan
"Kuin ois tuntenut tuskan"
Will.
"Vaistonnut surun sielussain"
Lopetimme jo.
"Mut katsoi suoraan ohitsein kuin näkymätöntä konsanaan"
Will, älä.
Will, lopetimme jo.
Siinä minä yritin riistää heiltä hengen laulullain.
Oikeammin he minulta.
Lauloin silmät kiinni.
Pelottiko minua?
Olin kauhuissani.
Tämä ei ollut saarelaiselämää.
"Kiduttavan hetken
"Laulullaan"
Kiitos, Finsbury.
Haluaisin esitellä muutaman bändin jäsenistä.
Marcus Brewer laulaa ja soittaa tamburiinia.
Siinä se olikin.
Häivytään ja lujaa. Mene.
Marcus, kiitos laulusta.
Olit upea.
- Niinkö? - Kyllä.
Meidän pitäisi juhlia.
Hyvä on.
Kävisikö McDonald's?
- McDonald's? - Niin.
Ei tarvitse.
lhan tosi. Minä haluan sinne.
Ei ole oikeastaan nälkä.
Etkö muka himoitse yhtä Big Maciä?
Äiti...
Joku toinen kerta.
Milloin vain.
En ole lähdössä minnekään.
Seuraavaan jouluun mennessä elämä oli palannut uomiinsa.
Ennen kuin tulit...
Jokainen ihminen on saari. Olen yhä sitä mieltä.
Mutta jotkut kuuluvat saariketjuun.
Merenpinnan alapuolella ne ovat yhteydessä toisiinsa.
Menetkö äitini kanssa naimisiin?
En tiedä.
Miksi?
Haluaako hän?
- Halusin ennen että hän naisi äitini. - lhan tosi?
Se oli silloin kun äiti oli masentunut ja minä epätoivoinen.
Kiitti, kamu.
- Kuinka tätä sekoitinta käytetään? - Ei sitä käytetä.
- Ennen 2 ihmistä ei riittänyt minulle. - Jessus.
Nyt porukkaa piisasi.
Ja se oli kivaa. Useimmiten.
Aiotteko te kaksi laiskimusta auttaa vai ette?
Mistä tunnet Willin?
Olimme molemmat vapaaehtoisina Amnesty Internationalissa.
Niin olimme. Mitenkäs Burman tilanne? Parempi?
Siis hyvä?
Hän soitti minulle yllättäen ja kutsui joululounaalle.
Joten tässä ollaan.
Niinkö?
Mitä sinun ja Ellien välillä nykyään on?
Oletteko pari?
Oletko hullu?
Mistä hommasit nuo lenkkarit?
- Mikä niissä on vikana? - Ei mikään.
Mitä?
Luulen että sinulla ja Rachelilla on mahdollisuuksia.
- Ellet mokaa. - Kiitos.
Olin luonut hirviön.
Tai ehkä hän loi minut.
En tiedä mistä Will hermostui.
Tarkoitin vain että pareilla ei ole tulevaisuutta.
Kaksi ei riitä. Tarvitaan tukiverkosto.
Willillä ja minulla oli nyt tukiverkostot.
Will kertoi Jon Bon Jovin sanoneen:
"Yksikään meistä ei ole saari."
Subtitles by SOFTITLER